![Tigers](https://www.maxvarv.se/wp-content/uploads/2024/02/Tigers.jpg)
Att resa med motorcykel är verkligen fantastiskt. Det skiljer sig mot resor som genomförs med andra fordon såsom bil, tåg eller flyg. Det blir aldrig raka vägen, men det upptäcks nästan alltid nya platser och vyer. Men det finns ett ställe som jag undviker. Ett ställe som ser ut som så många andra ställen. Men det är det inte! Verkligen inte.
Det hela upptäcktes för länge sedan. En spontan tur i Sveriges södra delar var planen. Vädret var på bästa humör. Så var även resenärer och motorcyklar. För egen del så var hojvalet för resan en näst intill ny, och fullutrustad Triumph Tiger 1050. En motorcykel som sitt “offroad” liknande utseende till trots egentligen inte alls är en offroad. Utan en riktigt pigg och kurvälskande kamrat. Även med full packning.
Med torra fina vägar som bjöd på kurvkombinationer som påminde om rena berg och dalbanan kryssade vi genom Småland och Halland. Tempot ökade och det gjorde även bredden på mungiporna. Allt var så gott som det bara kan vara på en motorcykelresa.
Rätt vad det är så är vi framme vid ett litet samhälle. Vid en korsning är det dags att stanna för korsande trafik. Min kamrat som står snett framför mig till höger börjar plötsligt att vinka och signalera. Något är fel.
Felet visar sig vara hemmahörande på min högra sidopackväska. Jag tillhör släktet som innan avfärd ser till att rycka och dra i allt som ska sitta fast på motorcykeln i packningsväg. Detta i syfte att förvissa mig om att just det som ska sitta fast på motorcykeln, gör det. Det hade även gjorts denna gång. Men ändå hade väskan öppnat sig. Men inte nog med det. De invändiga spännband som ska hålla packningen på plats, hade även de öppnat sig, varpå all packning lämnat väskan och nu låg utspridd vid sidan av den slingriga vägen.
Dessa två “sammanträffanden” var redan här lite svåra att smälta. Men visst, det fanns inte så många andra att skylla på. Packningen var oskadd och när vi vänt för att plocka upp den hittades allt.
För att ytterligare spä på märkligheterna så upptäcktes dock att en glasflaska som förvarats i väskan, klarat sig och var intakt. Den hittades någon meter ut i gräset på sidan av vägen. Men det var tydligt att den först varit ner i asfalten då tydliga skrapspår fanns. Men flaskan var hel.
Men det var inte bara min packning vi hittade. I Vägrenen fanns även andra grejer som inte var mina. Nej, vi pratar inte om kastade läskflaskor, cigarettfimpar och diverse pappersskräp som folk kastat ut ur sina bilar. Vi pratar grejer. På precis exakt samma ställe…
![](https://www.maxvarv.se/wp-content/uploads/2024/02/TravelT.jpg)
Nåja, konstigheter händer och det hela avskrevs som en högst osannolik händelse. Tur också att det inte resulterade i några skador på någonting. Hoj och förare inkluderat. Men något år senare var det dags igen. Denna gång hade en annan tur avslutats och på väg norrut så passerades samma ort som den osannolika packväsksincidenten inträffade. Händelsen fanns klart med i minnet.
Vi var några stycken som åkte gemensamt men här skulle våra vägar skiljas åt då vi skulle till olika delar av landet. Den ena tog av västerut, medan jag och en till fortsatte norrut. Så här i efterhand är jag mycket glad över att vi var två som åkte. I annat fall hade ingen trott mig.
Vi satte fart och även om vägarna återigen var slingrande så var riktningen klar. Norrut!
15-20 minuter senare når vi en korsning. Riktning? naturligtvis norrut.
Ytterligare några minuter senare kommer chocken. Vi står, nu ca 25-30 minuter senare, i exakt samma korsning som vi nyss vinkade av vår vän i. Nu stod här istället två fågelholkar.
Än idag finns ingen vettig förklaring på vad som hände. Det går såklart att avfärda det som dåligt lokalsinne. Men ingen av oss reagerade det minsta på att vi skulle ha bytt riktning 180 grader. Och ingen av oss har någonsin varken före eller efter varit med om något liknande.
Förklaringen är för mig lika enkel som skrämmande. Det är något som inte står rätt till i det lilla samhället i Halland. Utöver dessa incidenter så har även andra saker inträffat när stället passerats.
Undviker numer stället helt och gläds istället åt den lilla duplo-gubben som hittades i vägkanten där den första packväskeincidenten hände. Den är en bra påminnelse om att vissa ställen helt enkelt bara ska undvikas.
Råkat ut för konstigheter när du rest med motorcykel? Vet du vilket samhälle som avses? Och vad var det i glasflaskan? Kommentera och dela gärna
Lämna ett svar